Първата крачка е най-важна
![Изображение](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgnkSdrlll_l4Q4TAPtv6Ihnk3EyAHNPrOVZhOdo2GNlTYFnAaCAQ_6nbM8krew9tYK3NMGTpN13oUSfymHQoweyHSAhDXZBL8E3nsYlEs2dwKahKgZNOS21dpfbHpn_jY8ySubiQwb2KQeO8CHZThl7imfY1-tzCr5iEvSh6hxfSxMd0NndEsPzIrnj9s/s320/74e353c6f9701d2f5bf3648ac5923b14-istock-1352695380.jpg)
За да се излезе от всяка ситуация - лична или професионална, е нужно да се направи първата крачка. Нейната направа обаче отнема много време. Например, за да изляза от грозна лична ситуация в живота си, но пък много поучителна, ми отне 4 месеца да направя първата крачка за освобождение от оковите на негативното мислене, които стопираха абсолютно всичко като прогрес в моя живот. Що се отнася до професионалните ситуации, при мен първата крачка отне също 3 месеца, през които четях и се развивах, мислейки че ще направя перфектната първа крачка, а в крайна сметка направих импулсивна, емоционална и не твърде добре обмислена стъпка, но пък се оказа много полезна. За нищо от гореспоменатите ситуации не съжалявам, не е и редно. Хората се учат докато са живи от всичко, което им се случва, но те могат да контролират само собствените си емоции и реакции. Но как точно се прави първата крачка? Ще го обясня малко по приказен начин, защото това го умея най-добре. Ако един човек потъва сред рутинните